- Ska vi marschera mot döden? - Vi ska bli fria. Med eller utan dig.
Jag marscherar mot Rom.
- Var du Marcus Crassus slav? - Ja.
Varför riskera allt och fly?
- I morgon går vi mot Rom med Crixus. - Jag vill att du går med Spartacus.
- Min plats är hos dig. - Inte i detta.
Horan Canthara såg dig komma från Kores tält. Spelet är slut, pojke.
- Ta emot den som en kvinna. - Rom ligger till sist inom räckhåll!
Översättare: FRiEND, Incubator, Macchiavelli och Simontax
Alltid nya texter på - Www.Undertexter.se -
En hare att dela på!
- Sänk rösten. - Jag skyr inte mörkret som skrämt barn.
Visa er!
Nästa gång tar du bågen. Så slipper du blodet.
Ta deras vapen, rustningar och proviant.
- De här männen kommer från norr. - Vad gjorde Crassus där?
De som följer honom känns igen på tjurmärket.
Det är inte hans män.
Örnen och delfinen.
Jag har sett symbolen förut. Gnaeus Pompejus Magnus märke.
- Pompejus? - Bemästrar både land och hav.
Min make beundrade honom och välkomnade honom som Roms största krigare...
Jag har hört om hans erövringar och namnet "Tonårsslaktaren" som han fått.
Vi ska slakta fågel och fisk!
Jag trodde Pompejus kört fast i Spanien mot överlöparen Sertorius.
Därför tog Crassus till vapen mot oss.
Om Pompejus spejare återvänder till republiken som natt följer på dag-
-kommer mannen och hans legioner att följa deras skugga.
Spartacus! En ryttare närmar sig.
Det kan vara en avledningsmanöver! Ropa om vi angrips i flanken!
Han bär legionens kappa.
Det är ingen romare.
- Drick. - Slösa inte sådant på döda.
Du lever ännu.
Jag är blott en blek skugga... som hemsöker en värld utan mening.
Då måste vi ge spöket näring så att det återfår kropp och hopp om bättre dagar.
Det finns ingen mening.
Dog han som han alltid drömt om? I ärorik strid?
I strid, ja.
Men berövad på ära.
Berätta om det. Så att vi kan dela sorgens börda.
Dagarna efter det att vi skildes åt fylldes av seger.
Våra fienders blod förvandlade fälten till röd sörja, fylld av de döda.
Rom låg inom räckhåll.
Bara för att ryckas ifrån oss av Crassus och hans legioner.
Var det mannen själv... som berövade Crixus livet?
Crixus!
Crixus anfölls av förrädaren Caesar.
När pojken, ringa till åren...
...stack spjutet i ryggen.
En jävla pojke.
Agron då?
Delade han Crixus öde? Eller lever han fortfarande?
Det fanns bara ett skäl till att Crassus skonade mitt liv.
För att håna Spartacus med visionen om hans död.
Crassus vill egga dig att handla dåraktigt.
Handlade det bara om mitt eget liv... skulle jag kanske frestas till det.
Vi måste slå bort sådana tankar och ägna oss åt viktigare ting.
- Pompejus. - Hans spejare gick söderut mot Crassus.
Han skickar fler när de inte återvänder.
Vi kan inte hamna mellan två arméer som strider som en enda.
Nej, det kan vi inte.
Säger ingen av gallerns män nåt viktigt?
Vi har använt piska och brännjärn för att de ska tala.
Jag går på tills en lossar munlädret. Eller tar upproriskheten ur dem alla.
Jag har varken tid eller tålamod för sådan förströelse.
Ge order om uppbrott när Apollon stiger upp i öster. Jag vill skynda på.
Vi har ett mindre viktigt problem i trossen.
Horan Canthara har slagits och skurits upp som en gris från skötet till halsen.
Canthara? Vad vet du om det, Caesar?
Jag fick höra det först nu. Jag har sökt kvinnan i dagar.
Vem hon än retat bör hans vrede fruktas.
Trossen är bara ett steg från våra led. De får inte hemfalla åt kaos och mord.
- Jag tar personligen hand om det. - Låt de ansvariga få samma öde.
Två soldater närmar sig till häst. De har Pompejus hjälmbuskar.
Slaktaren uppenbarar sig till sist.
För dem till mitt tält.
Prokonsul Gnaeus Pompejus Magnus erbjuder hjälp mot rebellen Spartacus.
Erbjudandet mottas med stor förvåning.
Jag har aldrig vetat att Pompejus stödjer annat än egna intressen.
- Ursäkta. Jag frambär bara budskapet. - Låt oss då höra återstoden.
Pompejus begär ett möte.
Varför inställer han sig inte själv om han fått lust till det?
För att han inte är en dåre. Eller hur?
Jag riskerar inte en resa till din befälhavares läger.
Och viker inte från mitt uppdrag för att underkasta mig en inbillad titan.
Pompejus söker blott neutral mark.
20 män är med honom och han förväntar sig att du har detsamma.
Jag ska tänka över det hela. - Ge dem mat och vin.
Imperator.
Tar du erbjudandet på allvar?
Pompejus vill ha information om Spartacus så han kan ta åt sig äran.
- Du håller väl med, Caesar? - Jag är av samma åsikt.
Pompejus återvände som lagerkransad hjälte mot Sertorius.
Det är en förolämpning att avvisa erbjudandet.
- Det kan anföras mot dig i senaten. - Senaten kan fara åt helvete.
Det finns praktiska skäl till att acceptera villkoren.
Vi kan attackera från söder. Pompejus kan hindra Spartacus-
-att nå bergen och komma undan. Med alla som följer honom.
- Det är nåt jag inte vill se. - Du kan inte ge dig av, far.
- Pompejus verkar då befalla över dig. - Jag håller med igen.
Du får inte verka stå under honom.
Skicka ett hedrat namn att förhandla i ditt ställe.
- Skulle det vara "Caesar"? - Nej. Bara imperatorns ord...
...och vilja har så hög ställning.
Pompejus är en klipsk motståndare. Jag vill ha en mer erfaren mot honom.
Tiberius har visat sig vara en värdig rådgivare.
Hans ungdom kommer att få Pompejus att sänka garden...
...nåt han kommer att ångra.
Äntligen säger Caesar nåt jag instämmer i.
Vi gör inget förrän du återvänder.
Utröna Pompejus avsikter men backa inte om nåt.
Jag ska vara som min far, oförsonlig när han för befäl.
Det var väl inte länge sen han var en osäker pojk?
De dagarna är ett minne blott. Han är en man nu.
Jag önskar att han får allt han förtjänar.
Var du Marcus Crassus slav?
Den som rymde från honom på Meliaåsen?
Jag har hört rykten. Att han tyckte om dig.
Det fanns en sån tid.
Då stod du honom nära. Innan du flydde.
Jag sov i hans tält den natten.
Jag tog en kniv och... smet ut när han sov.
Varför tog du inte vara på tillfället? Och gjorde slut på hans liv?
Hade Crassus dött den natten...
...hade Crixus fortfarande varit vid liv.
Jag beklagar förlusten. Men jag kan inte stå till svars för den.
Alla har ansvar för sina handlingar. Hur vi väljer...
...sakerna vi gör. Och det vi borde gjort.
Vi kan inte vända solens gång. Inte leva om de senaste dagarna.
Nej...vi kan blott samla krafter inför osäker framtid.
Och när tillfället visar sig, kan vi hämnas på dem-
-som har skadats oss mest.
Informera Pompejus om att jag är här.
Stanna vid min sida.
Dra svärdet om han försöker med nåt.
Låt oss tala med din befälhavare. Och spörja hans avsikter.
Han är angelägen att träffa dig.
Ärade Pompejus. Min far beklagar att han inte kunde...
Det är jag som ska beklaga.
Jag hoppades få välkomna imperatorn själv.
Men ödet överlämnar blott en skugga av namnet Crassus.
Är det här svärdet?
Det som berövade Crixus livet?
Tjudra pojkens män och gör dem klara för avmarsch.
- Upp! - Ska du hålla dem vid liv?
De ska hedra de döda. Innan de sällar sig till dem.
Du har ingen användning för den. Jag låg inte bakom Cantharas öde.
Han som dödade henne...
-...kommer aldrig att orsaka skada igen. - Känner du djuret som tog hennes liv?
Ett bräkande får som trodde sig vara en skräckinjagande varg.
Fört till väl förtjänad slakt.
Jag skulle ge allt för att se honom lida.
Låt oss söka tröst i tanken på blod...
...och köttets värme hos dem som ännu är vid liv...
- Crassus då? - Vi lyckades inte lura honom.
Stilla er!
Jag vill inte att pojken och hans män dör av vårt raseri.
Deras blod ska tjäna ett högre syfte.
- Spel? - För att hedra de döda.
Och ge tröst till dem som fortfarande är vid liv.
Jag har sett det här förut.
I Crixus händer. Och pojken på slagfältet som...
Han heter Tiberius. Han är Marcus Crassus son.
Han är fånge med några av sina soldater.
- Jag tänker döda honom. - Det är därför han är vid liv.
Vi bygger ett bål och samlas runt sägenomspunnen arenas sand.
För att högtidligt bevittna klangen av svärd och sköld.
Ge en sista hyllning till den obesegrade gallern...
...som för alltid kommer att vara det i mina ögon.
Det fanns en tid... när han vände dig ryggen.
- Nåt jag fick honom att göra. - Det förflutna är sällan det vi vill...
...framtiden är ännu oviss.
Lev i nuet, och slå bort andra tankar.
Låt oss ha dina spel.
Varje droppe romerskt blod ska spillas för att ära dem som tagits från oss.
Dö, romerska hund!
Jag känner den här.
Agron, från landet öster om Rhen.
Ett barbariskt folkslag, de litar inte på sina egna.
Den här är annorlunda. En gladiator vid Spartacus sida.
Kelten Gannicus och den döda gallern är hans enda likar.
- Har han sagt nåt? - Bara svurit, imperator.
Det finns mer att säga, era fittor.
Mer död än levande, men ger ändå luft åt oförskämdheter.
Jag skulle vilja äga gladiatorer som denna och härda män till svårare syften.
Jag vill se den här mjukna.
Korsfäst honom...som en varning till alla som vägrar tala.
Jag ska ändå ta ditt huvud!
En imponerande bragd, av nån som aldrig mer greppar svärdet.
Må alla Spartacus anhängare dela hans öde.
Imperator! Ett sändebud från Pompejus har anlänt.
- Och Tiberius? - Han är inte bland dem.
Imperator Crassus. Ett meddelande från prokonsul Pompejus.
- Var är min son? - Din son?
Ivägsänd med två av dina likar för att tala med din befälhavare.
Jag vet inget om din son, eller andra som sänts till dig.
- Jag är det enda sändebudet... - De bar Pompejus märke!
Andra sändebud har skickats ut. Men inte till dig.
- Några som inte avgett rapport? - Några, på väg söderut mot Latium.
Lämna oss.
Det var Spartacus män som sade sig vara från Pompejus.
Du borde vetat det! Du var med rebellerna i Sinuessa!
Det var tusentals i staden. Det vore ren tur att känna igen den som kom.
Gudarna låter det regna skit på oss.
Är det inte en välsignelse att du inte snärjdes i komplotten?
- Skulle imperatorn dö för Spartacus... - Vi vet inte om Tiberius är död.
Han bär namnet Crassus och med det all världens rikedomar att köpslå med.
- Du tror han lever? - Som vilken far som helst-
-som inte sett den döda kroppen.
Då bör vi be för ett lyckligt slut, och invänta Spartacus...
Jag står inte sysslolös medan min sons liv är i fara.
Vi vet vart Spartacus är på väg. Några män till häst kan genskjuta-
-honom och föreslå ett byte. - Spartacus dödar dig ögonblickligen.
Jag beordrar Rufus att göra det.
Jag litar mer på nån med större kunskap om Spartacus och hans hord.
Nån som levt bland dem, och känner till deras förrädiska sinne.
- Vill du sända mig i döden? - De kommer inte att röra dig.
- Vi har nåt Spartacus vill ha. - Om du har fel?
Då ska jag sörja även din död.
Jävla skitar!
Jag bär del av skulden.
Jag svalde betet lockad av beröm och faderlig stolthet.
Han måste ha vetat att de var Spartacus män.
Ta inte till vapen när så påbjuds. Vår död ska inte bli ett nöje.
Vi är romare, och de är blott slavar.
Ändå är det du som är fastkedjad.
Tungt att bära, inte sant? Dömd att lyda en herres infall?
- Du sattes aldrig i kedjor. - Dina händer blev till sådana.
Varje osynlig länk fjättrade hjärtat och tvingade mig från din fars famn.
Befria mig från kedjorna, och jag återför dig till den.
Hans hjärta slår fortfarande för dig. Trots allt som hänt.
- Älskar han mig fortfarande? - Han gör allt för att återfå dig.
Jag har inte vågat hoppats.
Tack.
Jag återkommer i skymningen.
När tiden är inne för dig att dö. Nåt jag längtar efter att se.
En livstid har passerat sedan jag var gladiator.
En titel och ett syfte jag aldrig eftertraktat.
Rom tvingade det på mig och många av mina bröder.
I kväll... ska vi återgälda tjänsten!
Låt oss visa Crassus son och hans män vad vi lärt oss...
...under republikens klack!
Genom detta hedra våra döda med romerskt blod!
Jag vill veta vad du går för.
Utan legioner som kan hjälpa dig, som de gjorde mot Crixus och Agron.
Börja!
Jag är romare!
Jag vägrar slåss till er förströelse!
Slåss, eller dö där du står!
Om en romare saknar mod att möta mig, sänd in två för att höja spänningen!
Jag har aldrig sett spel tidigare.
Det här är bara en blek återspegling av prakten.
Du talar som om du längtar tillbaka till de dagarna.
Inte för att återvända till kedjor och piskor.
Att stå på arenans sand igen...
Att veta vem man är och vad som måste göras...
Det tilltalar alla av mitt slag.
Jag vill se mer blod, för att hedra min broder Crixus-
-och alla dem som gjorde honom sällskap i döden!
Gannicus! Var beredd!
Två romare är ingen utmaning!
Sänd in tre, så jag kan ge en riktig hyllning!
- Gannicus vill överträffa dig. - Gladiatorer vill överträffa alla.
Det är enda sättet att överleva på arenan.
Gannicus är den ende av oss som vann sin frihet på arenan.
Varför tar han då till vapen med slavar mot republiken?
Han gjorde det för att hedra en fallen broder.
En som lärde oss strida och om bandet som förenar sådana män.
Är det svårt? Att se en av dina egna dö?
De är inte mitt folk längre.
Jag har kastats ut från republiken, och ser bara förlust eller lidande.
Jag kanske ryggar tillbaka för den blodiga synen...
...men njuter ändå av innebörden.
Om du bara var tusen män, vars död för min hand vore värdiga Agrons minne.
Är du redo för den sista striden?
Crixus skröt om sin skicklighet första gången han talade med mig.
Jag sa att jag inte gillade spelen...
Nu är de det enda jag lever för.
Är du säker på att det är han?
Sänk inte garden.
- Vem talar du om? - En jag längtar efter att välkomna.
Jag erbjuder ett rättvist byte! 500 av era män-
-fångade i striden mot Crixus, för Tiberius liv...
Vänta! Jag vill lyssna på det här...
- Då lever han än? Pojken? - Kanske. En stund till.
- Säg inte att du tror på hans lögner? - Det är inte mina egna ord.
Tro inte jag är så dum att jag kommer till er i så egensinnigt syfte.
- Erbjuder Crassus ett sånt avtal? - Han skulle erbjuda Jupiters tron-
-för det variga sår som hans ädla länder avlade.
Han försöker bara lura in oss i nåt igen.
Han försöker ingenting! Han är enkelspårig. Nåt jag inte är...
500?
Ta mitt liv, som jag vet att du önskar...
...och avsluta deras också.
Herregud.
- Du hedrade Agron väl. - Som du ska hedra Crixus.
För er!
Jag vill ha tillbaka mitt svärd, slav.
Säger du att svärdet är ditt?
Som det ligger i handen, trodde jag att det gjordes åt en kvinna...
...eller ett sjukligt barn.
Anser du fortfarande att jag är ett sjukligt barn?
Du är mer än jag förväntade mig.
Tack. Jag var orolig för att du skulle dö snabbare.
Jag ska ta ditt liv...
...som jag tog den jävla gallerns...
Jag ska se till att du återfår svärdet.
Naevia!
Hejda dig.
Crassus erbjuder ett byte!
Hans sons liv för 500 fångade i striden mot Crixus!
Ytterligare en romersk lögn!
Det tror jag inte.
Jag måste tro på det här.
Jag hade ditt liv i mina händer.
Lev varje sekund med vetskapen om att jag snart kommer att återkräva det.
Döda dem! Döda honom!
Döda dem!
Överlämnad enligt överenskommelse.
Jag vill prata med honom. Han har inte omfamnats på länge.
- Trevligt att fortfarande se dig andas. - Försök inte med fagra ord.
Du visste att det var Spartacus män, utklädda till Pompejus.
- Ett djärvt påstående. - Min far är säkert intresserad av det.
Resan för att återförena er är fylld med faror.
Det krävs åtskilliga läxor för att du ska veta vem som står över dig.
Nej!
- Vet du vad du har gjort, slyna? - Jag gav igen!
500 människor kommer att lida för det här.
- Pojken har inget värde nu. - Inte Caesars liv heller.
Vänta!
Crassus kommer fortfarande att vilja byta.
Om du ger honom nåt annat hans hjärta åtrår.
Han stacks ner av en upprorisk slav...
...när vi försökte ge oss av från Spartacus läger.
En äldre man...med ärren från hans herre djupt inetsade i köttet.
Och ändå höll du fast vid avtalet?
Jag insåg smärtan en sån förlust skulle orsaka.
Jag ville bara lindra det med en möjlighet som infann sig...
Tack, Gaius.
- Du är nu mitt ord och min vilja. - Du hedrar mig.
Förbered männen för avmarsch.
Jag ska pressa på mot Spartacus...
...och se till att han får sitt välförtjänta slut.
Imperator.
Höj blicken.
Marcus...
Från och med nu... ska du tilltala mig som dominus.
Jag skulle vilja att dem vi älskade fanns här med dem.
Nasir...
- Gudarna har återlämnat dig till mig. - Jag var en dåre som lämnade dig.
I kväll gläds vi åt återföreningen med dem vi trodde var förlorade.
Fäder...
...bröder och systrar...
...söner och älskande.
Håll dem nära för Roms skugga ligger över oss.
Vi ska söka vårt öde tillsammans. Oavsett kostnaden.
Men låt oss inte glömma dem som har lämnat oss.
De som har offrat sina liv... för att alla ska leva i frihet!
För Crixus!
För Sura.
För Varro och Mira!
För Oenomaus!
För Diotimus!
För Rhaskos.
För Sanus!
- Donar! - För Duro!
- För Aca. - Fortis!
- För Varca! - Nemetes!
Liscus!
- För Crixus! - Crixus! Crixus...
Klyv himlen med ljudet av hans namn!
Låt det ljuda till Crassus och Pompejus...
...som avlägsen åska med löfte om storm och blod!
Alla som kan ska delta i slutstriden mot Rom.
Och jag lovar er...
Vi ska leva i frihet...
...eller följa våra bröder i döden!
Översättare: FRiEND, Incubator, Macchiavelli och Simontax
Alltid nya texter på - Www.Undertexter.se -